Unger, i vinteren 2010 fik vi et nyt medlem i gruppen: Zoey.
Zoey var gift med: Kaptajnen.
Gutter! Hyggeligt at møde jer. I ser flotte ud. Mor jer!
- Han er skræmmende. - Han var rar, men jeg er bange.
Smil, han kan stadig se os.
- Der var noget underligt ved ham ... - Jeg har fundet ud af det!
Jeg ved, hvorfor kaptajnen er uhyggelig.
Jeg tog et billede af ham, da han satte Zoey af.
Den nederste halvdel af ansigtet ... smiler.
Her er han glad og rar.
Men den øverste halvdel ... vil myrde en!
Glad ... vil myrde en!
Lad mig lige spørge.
Kaptajn, kan du lide is? Han elsker det!
- Kaptajn, hvad synes du om regn? - Han hader det!
Kaptajn, hvad synes du om Jonas Brothers?
- Hvad betyder det? - Han hader, at han kan lide dem.
Zoey nævnte en Frank Lloyd Wright-udstilling. Hvem vil med?
- Desværre, jeg skal ... vaske hår. - Jeg skal holde håndklædet.
Og jeg skal fortvivle over, at jeg ikke kom med til hårfesten.
- Så bliver det kun mig og Zoey. - Kun jer to?
Vær forsigtig, Mosby.
En singlefyr, der omgås en gift kvinde, må følge visse regler.
- Regel nummer et ... - Hold dig fra mandens kondomer.
Regel nummer et: Undgå steder med levende lys.
Kaptajn, hvad siger du til en intimsnak med stearinlys?
"Det bliver deres sidste måltid."
Regel nummer to: I må ikke dele mad.
Alt, der handler om spyt, er forbudt. Tandbørster, læbestift.
Læbestiften skal jeg da prøve.
- Vigtigst af alt: - Glidecreme er offentlig ejendom.
Ikke noget med at lyve for ægtemanden.
Hvorfor skulle vi lyve? Zoey og jeg er blot venner.
Når man er gift, er det svært at have en ven af det modsatte køn.
Medmindre man er gamle venner. Jeg ser jo Marshall.
- Ikke sandt, Marsh Madness? - Jo, RoboCop.
I mødes da aldrig alene! De kælenavne fandt I på nu.
Ja, vi er faktisk aldrig alene sammen.
- Lad os spise middag bare os to! - Hvor sødt!
- Ingen stearinlys! - Nej, nej.
Så er der kun os, Lily. Skal vi lave noget?
- Lilys svar fornærmede ham dybt. - Næh!
Vent, hun sagde nok mere end bare "næh!" Måske ...
Du er en stor, dum blæksprutte!
Nej, det giver ingen mening. Hvad sagde hun egentlig?
Hun sagde ... øh ...
Ærligt talt kan jeg ikke huske, hvad de skændtes om.
Det er jo 20 år siden! Nå, den næste aften ...
Du havde ret, Lily. Der skete noget underligt i går aftes.
Åh, det er kaptajnen.
Ja, jeg kalder ham kaptajn. Ellers bruger vi ingen søfartsjargon.
Ohøj! Jeg er bare ude med nogle venner.
"Venner." Flertal. Som om der var mere end en af mig.
Hun løj for sin mand! Hvad gjorde du så?
- Sagde du, du var ude med venner? - Ja, kaptajnen er på vej fra Milano.
Han kan godt blive lidt jaloux. Jeg ville ikke bekymre ham.
- Er det okay? - Helt fint!
- Det er ikke okay! - Det ved jeg godt!
Du lyver jo hele tiden for din mand!
"Flot skjorte! Jeg elsker din mor!"
"Jeg tænker aldrig på Barney, når vi gør det!" Ikke sandt, Pinocchio?
Hvad er der galt med den her skjorte?
Lily, skal jeg holde op med at omgås Zoey?
Nej, du skal bare være sammen med hende og hendes mand.
Hvis du er ven med dem begge, er alt fint.
Han har faktisk inviteret mig med ud at sejle.
Godt! Bliv ven med Kaptajn Uhyggelig, så er alt løst!
Næste aften gik Marshall og Robin ud og spiste.
Historisk set havde de tre gode samtaleemner.
- Det kolde vejr. - December er kold. Det er skønt.
Sport.
- Så du kampen i går? - Ja, den var godt nok spændende.
- Og vintersport. - Vintersport er sjovt!
De var igennem dem alle på 16 sekunder.
- Det her er akavet. - Hun giver mig intet.
- Han stirrer bare på mig. - Hun stirrer bare på mig.
Jeg bliver nervøs. Skønt, nu har jeg tics ved venstre øje.
Pyt med det. Det ser hun ikke.
Hvad sker der dog med hans øje? Skal jeg undlade at nævne det?
Nu gør mit højre øje det samme!
- Vil I have noget at drikke? - Ja, rigtigt meget!
Samme aften skændtes Barney og Lily stadig om ... noget.
Glem det, Lily! Jeg er stadig vred på dig over noget! Og noget andet!
Undskyld, jeg sårede dig.
- Du har været følsom på det sidste. - Nej, det har jeg ikke!
- Hvordan kan du sige det? - Pas på!
- Vent! De var ude på gaden! - Pas på!
Wow! Tak, Lily! Du reddede mig! Du reddede os!
Jeg ved, du ikke mente det, der gjorde mig så vred.
Nej, sikkert ikke.
- Så var skænderiet slut. Venskab ... - Vent!
Jeg skal lige fornærme dig en sidste gang.
Som sagt, det var kun begyndelsen på skænderiet.
Hej, kaptajn! Kaptajnen? Kaptajn?
- Ohøj, Ted! Herligt at se dig! - I lige måde!
- Hvor er Zoey? - Hun har det desværre skidt.
Det bliver kun os to i seks timer i iskoldt, internationalt farvand.
Vi kan også blive på land. Og omgås nogle vidner.
Du er sjov. Jeg har glædet mig til dette ...
I meget lang tid. Vi kaster los!
Dette husker jeg, unger: Jeg var sikker på, at jeg skulle dø.
Jeg var til en kedelig poesitime på college ...
Du syntes, denne middag var kedelig!
Derfor tænkte du på den kedelige time på college.
Nej, jeg så det skilt med tilbud ...
Så tænkte jeg: "Det er trist at kede sig." Hvilket jeg ikke gør.
Sådan var det med det. Ganske enkelt!
- Robin, jeg er advokat. - Okay, det er lidt akavet.
Det skyldes, at vi aldrig er sammen. På grund af havfrue-teorien.
For to år siden havde jeg ansat en ny assistent.
- Nå, hvem er stueplanten? - Iris. Og ja, hun er lidt grå.
Jeg er gift, så det er fint.
Tro mig, på et tidspunkt vil du finde hende så uimodståelig -
- at du ikke vil kunne se hende lige i brysterne.
- Det bliver ikke noget problem. - Marshall, kender du havfruemyten?
- En myte? - Det var for 300 år siden ...
Søfolk var desperate efter kvindeligt selskab.
Det blev så slemt, at søkøerne til sidst begyndte at ligne ...
Smukke kvinder. Havfruer.
Nu skal vi score noget finne!
Alle kvinder, hvor frastødende de end kan virke, har et havfrueur.
Det tæller ned, indtil du vil hoppe på dem.
I dag er Iris en søko, men det varer ikke evigt.
Din sekretærs havfrueur begynder at tikke ... nu!
Det tog et år, tre måneder og 16 dage.
Og til sidst ...
Jeg sagde det jo. Havfrueteorien! Du skylder mig 500 dollar.
- Har vi væddet? - Ja, skal vi ikke sige det?
- Og derfor er vi aldrig sammen? - Ja.
Som Lilys veninde er du den sidste, der må blive en havfrue.
Betyder det så, at jeg er en søko nu?
En ordentlig søko.
- Hvad tænkte de søfolk på? - Det ved jeg ikke.
For meget tid til havs kan drive en mand til vanvid.
Enorme hav. Dybt. Uendeligt.
Ingen andre i nærheden.
Man kunne råbe og skrige, men ikke en sjæl ville høre det.
Hør lige her.
Hjælp! Hjælp mig!
Jeg er fanget på en båd med en galning! Hjælp!
Se? Ingen reaktion.
Han dræber mig! Rolig, han har ikke nævnt Zoey.
Jeg har bemærket, at du har været meget sammen med Zoey ...
Jeg er væk i fem sekunder, og så spiser du mine løgringe!
- Sikken overraskelse ... - Hvad? Siger du, jeg er tyk?
Man siger aldrig til en kvinde, at hun er tyk!
Vent! Barney er ikke en kvinde. Barney blev ikke såret af Lily.
Lily blev såret af Barney.
- Skal vi lave noget? - Næh!
Pas på!
Tak, Barney. Du reddede mig. Du reddede os.
Man siger ikke til en kvinde, at hun er tyk!
Nu har jeg styr på det, resten vil give mening.
Undskyld, Lily. Vil du se en tryllekunst?
Din idiot!
Okay, det giver ingen mening. Jeg erkender nederlaget.
Jeg vil aldrig huske dette. Beklager at have spildt jeres tid.
- Vil du se min harpunsamling? - Jeg skal lige ringe en gang.
- Hvilken position ligger vi på? - Hvad? Hovsa.
Ja, hun er vist borte.
På dette tidspunkt er dens temperatur nær frysepunktet.
Og den fortsætter bare nedad.
Nu er den på 50 meters dybde, i kulsort mørke.
100 meter! Trykket er så intenst, at tasterne springer ud af hovedet.
- Hovedet? - 200 meter! Ingen finder resterne.
Bortset fra krebsdyrene der spiser af det tomme hylster.
Kan du høre mig nu? Nej, for du ligger på havets bund.
- Jeg har lidt travlt i morgen. - Ted, tiden er inde.
Jeg har noget til dig. Vent her.
Svøm for livet, Mosby! Mennesket mod havet.
Du kan klare det! Du fik ikke det svømmemærke ved en fejl!
Her! Zoey sagde, du kan lide whisky. Jeg købte den her til i aften.
Lige da jeg indså, at jeg ikke var i fare, ramte vi noget ...
Ted?
Du er altså bange for, jeg bliver til en havfrue, hvis vi ses ofte?
Lige nu er du skaldet, har læderhud og er dækket af spæk.
- Nu rødmer jeg vist. - Men min stupide mandshjerne ...
Vil forvandle dig til en sexet, syngende havfrue.
- Kan jeg ikke blive mig selv igen? - Jeg spurgte Barney om det samme.
Der er kun en måde at få tingene tilbage, som de var. Det er slemt.
- Døden? - Værre: Graviditet.
I de tilfælde kører toget direkte tilbage til Søkoby.
Hvor græsset er nedtrådt, og pigerne er grimme.
Når en havfrue bliver gravid, bliver hun igen til en søko.
Det var det, Barney og Lily skændtes om! Havfrue-teorien.
Men skænderiet skete ikke på samme tid som alt det andet.
Det skete meget senere, da Lily var gravid.
- Kun os tilbage. Skal vi lave noget? - Næh!
Du klæder mig altid af med øjnene. Selv skoene ryger af.
Jeg er vild med højhælede, men det er lige meget nu.
Siden graviditeten, er du blevet en søko.
Og du er et dumt blækspruttehoved!
Sådan! Nu husker jeg det.
Tak, Barney! Du reddede mig.
Du reddede os.
Man siger ikke til en kvinde, at hun er tyk!
Vil du se en tryllekunst?
Din idiot!
Vent! Der er en tilføjelse til havfrue-teorien.
En gravid kvinde, der er blevet søko, kan let blive havfrue igen.
- Hvordan? - Via amning. Sexet!
Når de hæver til tredobbelt størrelse, gør jeg også.
Hvor sødt!
Kan I se, unger? Jeg sagde, jeg ville huske det.
Okay, nu er vi kvit!
Det er afslutningen på en helt anden historie. Den kommer vi til.
Troede du, at jeg ville dræbe dig? Hvor latterligt, Ted.
Så havde jeg inviteret dig op til jagthytten. Den er mere afsides.
Så ville du ikke havne i nettet hos en nysgerrig fisker.
- Hvorfor taler du sådan? - Jeg laver blot sjov.
Jeg har svært ved at kommunikere med Zoeys unge venner.
Men hun kan virkelig lide dig.
Jeg håbede, vi kunne blive venner.
- Det kan vi. Men ikke på en båd. - Godt! Så bliver det i jagthytten.
Da vi glemte samtalen og bare drak løs ...
- Da morede jeg mig! - Også mig.
Så skete der noget forfærdeligt. På grund af øllene så Marshall ...
Nej, nej! Du må ikke forvandle dig!
Åh, jeg har det ikke så godt ...
Åh, undskyld. Jeg er frygtelig ked af det.
- Du må synes, at jeg er så ulækker. - Ja, virkelig.
Efter det bekymrede Marshall sig ikke om forvandlingen længere.
De var nu bedre venner end nogensinde før.
- Hej, Ted! - Hej! Har du det bedre?
Jeg må tilstå noget. Jeg var faktisk ikke syg.
Jeg havde bare dårlig samvittighed over, at jeg løj for kaptajnen.
Jeg syntes, at det ville være rart, hvis I var lidt sammen.
Det forstår jeg godt. Og du havde ret, han er en fin fyr.
- Men han kan være skræmmende. - Ja.
Han bliver morderisk, når han er nervøs.
Han er skræmmende. Men han er fin nok.
Jeg vil bare sikre mig ...
- At det er okay, vi taler sammen. - Det vil jeg også.
Hvis der er blot en smule følelser hos os, bør vi ikke ses.
- Men du føler intet, vel? - Nej. Gør du?
Stadig intet land i sigte.
Det er 243 dage siden, vi har set en levende sjæl.
Hvad kigger du på?
Vi skal finde land.
Tekster: Martin Stougaard www.sdimedia.com